Bange for hvad? At dø?
- Min søster Zelda... - Jeg ved det. Hun døde.
Meningitis.
Hun lå i det bageste soveværelse som en smudsig hemmelighed.
Min søster døde i det soveværelse, og det var lige, hvad hun var:
En smudsig hemmelighed.
Jeg måtte made hende. Jeg hadede det, men jeg gjorde det.
Vi ønskede, hun ville dø.
Ikke, fordi hun ikke længere ville føle smerte.
Det var, så vi ikke længere ville føle smerte.
Hun begyndte at ligne et monster.
Selv nu vågner jeg og tænker: "Er Zelda død endnu?"
"Er hun?"
Mine forældre var ude, da hun døde.
Rachel!
Hun begyndte at...
Hun fik krampetrækninger, og jeg tænkte:
"Åh, Gud, hun bliver kvalt. Zelda bliver kvalt!"
De kommer hjem og siger, at jeg myrdede hende.
"De vil sige: 'Du hadede hende, Rachel,"' og det var sandt.
"De vil sige: 'Du ønskede hende død,"' og det var også sandt.
Og så døde hun.
Jeg løb ud af huset og skreg: "Zelda er død!"
Naboerne kom ud og kiggede...
De troede, jeg græd.
Men ved du hvad?
Jeg tror måske...
at jeg grinede.
Hvis du gjorde, så hylder jeg dig.
Nu har jeg en grund mere til ikke at kunne lide dine forældre.
Du skulle aldrig have været alene med hende.
Hvor var hendes sygeplejerske?
De gik ud, og lod deres 8-årige barn
passe sin døende søster, som sandsynligvis var sindssyg.
- Hvor skal du hen? - Hente dig en Valium.
- Du ved, jeg ikke tager... - I aften gør du.
Se!
- Far flyver med dragen! - Mor, se!
- Der flyver den! - Sådan, Louis.
- Kom så, far! - Højere! Den skal højere op!
- Louis, lad Gage gøre det. - Værsgo, min ven.
- Du flyver den. - Der er dragen.
Gage flyver den. Har du den?
- Må jeg flyve den nu? - Lad Gage blive færdig.
- Vi fik den. - Ja.
Du flyver den. Løb bare af sted.
- Gage flyver den. - Jeg flyver den.
Dragen kommer højt op!
Den slap væk fra ham, det fæhoved!
Jeg gav slip på den.
- Far, må jeg flyve den nu? - Okay. Lige et øjeblik.
Jeg vil flyve den.
- Far, det er min tur nu. - Okay. Lige et øjeblik.
- Lad ham ikke gå ud på vejen! - Tag ham, Louis. Tag babyen!
Tag babyen!
Nej!
Det beroligende middel virkede endelig. Rachel sover.
Jeg vil ind på mit eget værelse.
Jeg kan ikke sove sammen med mor. Hun stjæler hele tiden dynen.
Ellie, hvad har du der?
Hvad har du der? Lad mig se.
Må jeg se?
Hvor er det sødt. Du skubber ham i vognen.
Det kunne han sikkert godt lide.
Jeg vil have dette billede på mig,
indtil Gud lader Gage komme igen.
- Sådan noget gør Gud ikke. - Han kan, hvis Han vil.
Jeg må passe på hans ting, mens vi venter på ham.
Jeg har dette billede, og jeg vil sidde i hans stol...
Tag dig godt af din lille pige. Hun behøver dig.
Jeg vidste, der ville ske uheld. Da I blev gift, sagde jeg til hende:
"Du vil føle mere sorg, end du kan klare." Se nu bare.
Jeg håber, du rådner op i helvede! Hvor var du, da han legede på vejen?
Din store lort! Barnemorder!
Far!
Hold op!
Dit møgsvin! Hvor vover du?
Hvad er der galt med dig?
Det er din søns begravelse. Tag dig sammen!
Godnat, Ellie.
Godnat, far.
Far?
Gud kunne lave det om, hvis Han ville, ikke sandt?
Hvis Han virkelig ville?
Kan jeg tro på det?
Ja, det kan du vel.
Godnat, Ellie.
Skrid, hårbold!
Jud, jeg begravede min søn i dag.
Jeg er meget træt. Gad vide, om vi kunne...
De tanker bør du ikke have, Louis.
Jeg tænker på at gå i seng.
Jeg er ansvarlig for mere smerte i dit hjerte,
end du burde have i aften.
Måske er jeg endda ansvarlig for din søns død.
Hvad?
Jud, du vrøvler.
Du tænker på at lægge ham derop.
Benægt ikke, tanken har strejfet dig.
Du spurgte mig...
om nogen havde begravet et menneske oppe på Micmac-gravpladsen.
Jeg løj, da jeg sagde nej.
Det er sket før.
Det, du tænker på, er sket før.
Han var en lokal dreng.
Det var hen imod slutningen af anden verdenskrig.
Hans navn var Timmy Baterman.
Han blev dræbt på vej hjem fra anden verdenskrig.
Hans far, Bill Baterman, var så lammet af sorg,
at han begravede sin søn deroppe,
før han havde mulighed for at kende hele sandheden.
Sig mig, Jud:
Hvad er hele sandheden?
At døden nogle gange er bedst.
Personen, man lægger derop, er ikke personen, som kommer igen.
Det ligner måske den person, men det er ikke den person.
For det, der lever i jorden på den anden side af dyrekirkegården...
er slet ikke menneskeligt.
Det var fire eller fem dage efter Timmys begravelse,
at Margie Washburn så Timmy
gå op ad gaden mod Yorkies udlejningsforretning.
Som tiden gik så mange mennesker Timmy gå frem og tilbage.
Men det var Margie, der kom til os mænd
og sagde, det måtte stoppes!
Hun vidste, det var en vederstyggelighed.
Så vi mænd talte det igennem.
Vi tog over til Batermans hus for at ordne det.
På den ene eller anden måde.
Han skal brænde op!
Du ødelægger huset! Timmy, hold op!
- Stedet skal stå i flammer. - Gå!
Kom ud, mens du stadig kan, Bill!
- Kom med dåserne! - Øjeblik, venner.
Han er et monster, Bill!
Lad os være! Han er min søn!
- Kom, Timmy, lad os komme ud! - Elsker døden. Hader at leve.
Kom, min søn!
Elsker døden. Hader at leve!
Louis, nogle gange er døden bedst. Det vidste indianerne.
De holdt op med at bruge gravpladsen, og jorden blev sur.
Gør det ikke. Stedet får hold i dig.
Det er et ondt sted.
Nogle gange er døden bedst.
Er du med, Louis? Forstår du det?
Du fortæller mig, at stedet vidste, Gage ville dø?
Jeg siger...
at stedet måske fik Gage til at dø,
fordi jeg viste dig kraften.
Måske myrdede jeg din søn, Louis!
Det kunne være begyndelsen på at forbedre forholdet til dine forældre.
Hvis der ikke kommer noget godt ud af Gages død, så tror jeg...
- Jeg vil ikke til Chicago. - Hvorfor ikke, skat?
- Jeg havde mareridt i nat. - Om hvad?
Om far... og Gage...
og en ved navn Paxcow.
I må hellere smutte, ellers når I ikke båden.
Undskyld. Hvad kan jeg sige? Jeg gik fra forstanden.
Vi gik alle fra forstanden.
- Pas godt på din mor. - Tag med!
Jeg kommer om tre eller fire dage.
Bebe, far. Jeg er bange.
- Alting skal nok gå. - Sværger du?
Jeg sværger.
Kom, Ellie. Lad os gå.
Det er forkert.
Det, der skete for dig, er forkert.
Husk på, Doc...
Grænsen...
skal ikke krydses.
Jorden er sur!
Hvis det ikke virker...
Hvis han kommer tilbage...
og han er ligesom, Jud sagde, Timmy Baterman var...
så lægger jeg ham i graven igen.
Så behøver de ikke vide det.
Rachel og Ellie behøver aldrig få det at vide.
Mor.
Mor!
Skat, du havde bare mareridt.
Det var ikke en drøm. Det var Paxcow!
Paxcow siger, at far vil gøre noget rigtig slemt.
Hvem er Paxcow? Er han en bøhmand?
Han er et godt spøgelse.
Han blev sendt for at advare os.
Han siger, han var tæt på far,
fordi de var sammen, da hans sjæl løs... løs...
Jeg kan ikke huske det!
Spøgelser findes ikke.
Sov nu, og glem alt det sludder. Hører du?
Vil du ikke nok ringe og sikre dig, far er okay?
Selvfølgelig.
- Paxcow? Jeg kender det navn. - Pascow.
Sagde hun Pascow?
Han prøvede at hjælpe mig, fordi far hjalp ham,
da hans sjæl løs... løs...
Løsgjorde sig.
Jeg får dig op, sønnike.
Han er ikke hjemme.
Han er sikkert ude og hente en hamburger eller en grillkylling.
Du ved, hvordan mænd er, når de er alene.
Jud, det er Rachel Creed. Jeg ringer fra Chicago.
Chicago? Er Louis sammen med dig?
Nej. Vi skal være her et stykke tid,
og han behøvede et par dage til at afslutte alting.
- Jeg tænkte, han nok var hos dig. - Nej.
Hvis han kommer forbi, siger jeg, han skal ringe.
- Lad være. Jeg kommer hjem. - Rachel, nej!
- Lad være. - Jeg er nødt til det. Farvel.
Du har trådt i spinaten, gamle fjols.
Du må gøre det godt igen.
Alting bliver godt igen.
Jeg sværger på, det bliver godt igen.
Jeg kommer efter dig, Rachel.
Og denne gang...
får jeg ram på dig.
Gage og jeg...
får ram på dig.
Fordi du lod os dø!
Godaften igen. Vi har haft stærk medvind,
og vi forventer at ankomme til Bostons Logan lufthavn til tiden.
Gudskelov.
Undskyld.
Lad være med det.
- Få den til at vente. - Det kan jeg ikke!
Okay, jeg ringer til piloten.
Jeg stopper ikke, Gage.
Jeg vil ikke se ned.
Undskyld. Vi har haft travlt. Jeg har ingen.
Hvad med den Aries K? Den med ridsen.
Jeg har en Aries K.
Den er lidt ramponeret, der er en lang ridse på siden.
Den tager jeg.
Okay. Kreditkort og et kørekort.
Ser du det?
Det er ren fantasi.
- Hvad nu? - Den prøver at stoppe dig.
Hører du mig? Den prøver at stoppe dig!
Er der nogen?
Kom tilbage til mig, Gage.
Kom tilbage til os.
Stop!
- Hop ind, skat. - Tak.
Du godeste...
Hvem her?
Lad os lege gemmeleg.
Leger du med mig?
Kom frit frem!
Jeg har noget til dig.
Hvor kom du fra...?
Mange tak.
Ingen årsag.
Jeg fik ingen bøde, så det var så lidt.
Hvad end dine problemer er, så håber jeg, de løser sig.
Her slutter turen for mig. Jeg må ikke komme med længere.
Jeg er sikker på, alting vil gå godt.
Det er jeg ikke.
Rachel!
Er du deroppe?
Rachel? Er det dig?
Jeg er kommet tilbage efter dig.
Jeg vil forvride din ryg ligesom min,
så du aldrig stiger ud af sengen igen!
Du stiger aldrig ud af sengen igen!
Jeg har noget til dig, mor.
Åh, Gud.
- Hallo. - Hallo, Louis.
Det er Irwin. Jeg ville sikre mig, Rachel kom godt hjem.
- Er du der? - Ja.
- Kom hun godt hjem? - Ja. Hun har det fint.
Giv hende røret, så kan hun tale med Ellie.
Ellie er bekymret for sin mor.
Hun er næsten hysterisk.
- Rachel sover. - Så væk hende.
Ellie drømte, hendes mor var død.
Irwin, jeg kan ikke tale med dig nu.
Irwin, jeg kan ikke tale med dig nu!
Jeg er hos Jud, far. Kommer du over og leger med mig?
Først legede jeg med Jud.
Så kom mor, og jeg legede med mor.
Vil du lege, far? Vi havde det herligt.
Nu vil jeg lege med dig.
Hvad gjorde du?
Hej, Church.
Vil du have noget ædelse, Church?
Tag dig ikke af mig.
Spis, mens du kan.
Sådan.
I dag er det Thanksgiving for katte.
Men kun...
hvis de kom tilbage fra de døde.
Læg dig bare ned.
Leg død!
Vær død!
Gage, hvad har du gjort?
Jeg forskrækkede dig, ikke?
Hej, far. Nu vil jeg lege med dig.
Okay, Gage.
Lad os lege.
Far.
Kom her.
Det er uretfærdigt.
Uretfærdigt!
Du må undskylde, Louis.
Gør det ikke værre. Lad være!
Jeg ventede for længe med Gage.
Med Rachel... Det vil virke denne gang!
For hun er lige død. Hun døde for kort tid siden.
Lad nu være, Louis!
Nej!
Det skal nok gå, Rachel.
Det lover jeg.
Jorden i en mands hjerte er stenet, Louis.
En mand gror, hvad han kan, og så passer han det.
Man ejer det, man køber.
Og det, man ejer...
vender altid tilbage.
Skat.
Ripped by: SkyFury